Új fontossági sorrend
Lk 12,13-31
13 Monda pedig néki egy a sokaság közül: Mester, mondd meg az én testvéremnek, hogy oszsza meg velem az örökséget. 14 Ő pedig monda néki: Ember, ki tett engem köztetek biróvá vagy osztóvá? 15 Monda azért nékik: Meglássátok, hogy eltávoztassátok a telhetetlenséget; mert nem a vagyonnal való bővölködésben van az embernek az ő élete. 16 És monda nékik egy példázatot, szólván: Egy gazdag embernek bőségesen termett a földje. 17 Azért magában okoskodék, mondván: Mit cselekedjem? mert nincs hová takarnom az én termésemet. 18 És monda: Ezt cselekszem: Az én csűreimet lerontom, és nagyobbakat építek; és azokba takarom minden gabonámat és az én javaimat. 19 És [ezt] mondom az én lelkemnek: Én lelkem, sok javaid vannak sok esztendőre eltéve; tedd magadat kényelembe, egyél, igyál, gyönyörködjél! 20 Monda pedig néki az Isten: Bolond, ez éjjel elkérik a te lelkedet te tőled; a miket pedig készítettél, kiéi lesznek? 21 Így van dolga annak, a ki kincset takar magának, és nem az Istenben gazdag. 22 Monda pedig az ő tanítványainak: Annakokáért mondom néktek, ne aggodalmaskodjatok a a ti éltetek felől, mit egyetek; se a ti testetek felől, mibe öltözködjetek. 23 Az élet több, hogynem az eledel, és a test, hogynem az öltözet. 24 Tekintsétek meg a hollókat, hogy nem vetnek, sem nem aratnak; kiknek nincs tárházuk, sem csűrük; és az Isten eltartja őket: mennyivel drágábbak vagytok ti a madaraknál? 25 Kicsoda pedig az közületek, a ki aggodalmaskodásával megnövelheti termetét egy arasszal? 26 Annakokáért ha a mi legkisebb dolog, azt sem tehetitek, mit aggodalmaskodtok a többi felől? 27 Tekintsétek meg a liliomokat, mimódon növekednek: nem fáradoznak és nem fonnak: de mondom néktek: Salamon minden ő dicsőségében sem öltözött úgy, mint ezek közül egy. 28 Ha pedig a füvet, mely ma a mezőn van, és holnap kemenczébe vettetik, így ruházza az Isten; mennyivel inkább titeket, ti kicsinyhitűek! 29 Ti se kérdezzétek, mit egyetek vagy mit igyatok; és ne kételkedjetek. 30 Mert mind ezeket a világi pogányok kérdezik; a ti Atyátok pedig tudja, hogy néktek szükségetek van ezekre. 31 Csak keressétek az Isten országát, és ezek mind megadatnak néktek. 

Okos vagy bolond? 
(Lk 12,13-21.) 

Okos ember ám, ki nagy vagyont gyújt!
Éli világát, nem gyötri a gond!
- mondogatjuk. 
                        S váratlan éji órán
elhív az Isten és így szól: Bolond!
Siklós József

A DÚSGAZDAG PÉLDÁZATA      

Így szólt a dúsgazdag: 
,,Eszem, iszom bőven, 
Annyi sok a termés  
most ez esztendőben!’’

„Semmi gondom többé,  
nincsen mitől féljek, 
Ez a vagyon eltart,  
ameddig csak élek!’’

De az Isten így szól: 
,,Meghalsz még ma éjjel, 
Amit összeszedtél, 
mások hordják széjjel!’’

Aki kincséből ád, 
kincsét mennybe gyűjti, 
Ám a fukar szívű  
lelkét is elveszti!
	Siklós László, 1979.

BÖLCS SALAMONNAL 

A gazdagnak sok az irigye,
Szegénynek a nyomorúsága.
A gazdag kevélységre hajló,
A szegény könnyen szolgaságra.
Nekem egyik sem kenyerem...
A gazdagságtól, szegénységtől
Ó, ments meg engem, Istenen!

Voltam én már szegény, de akkor
Nyomorúságát föl se vettem.
Jövőm hite, e szép szivárvány
Diadalívben állt felettem!
Légy ezutánra is velem,
S a gazdagságtól, szegénységtől
Ó ments meg engem, Istenem!

Csak annyit adj, hogy kenyerünkből
Másnak is merjünk szegni bátran,
De bűntársává ne lehessünk
Senkinek a hivalkodásban.
A bőség könnyen bajt terem...
A gazdagságtól, szegénységtől
Ó ments meg engem, Istenem!
	Szabolcska Mihály

Osztás

Ahányszor a fülembe cseng,
mint édes, kísértő zene:
„Nézd, milyen gazdag a világ! Neked
ez is hiányzik, az is kellene!”
– s a szívemben
Visszhangosan dörömböl valami:
kívánság, vágyak… hirtelen
elkezdek akkor – osztani.
Feleletül a kísértő zenének
minden vélt hiányt összeszámolok.
Osztóm az ige,
hogy „Egy a szükséges dolog!”
És az eredmény mindig a hálaének.
Van Jézusom! Megnyílt a mennye felettem!
Semmivé foszlik hiányok sora.
S indulhatok tovább elégedetten:
szegény világnak gazdag vándora.
Túrmezei Erzsébet 

CSAK EGYET, URAM!

Ne gazdagságot!
Szebb szűkösen és
szebb kegyelemből!
Ne hosszú létet.
Egyetlen perc is
éveket érhet,
ha Te megáldod.
Csak egyet, egyet!
Csak égő szívet!
Csak égő lángot!

Pünkösdi szívet.
Úgy dobog az, mint 
pergő dobok, ha 
riadót vernek.
Töri a zárat:
ki a viharba,
úttalan útnak,
dühös tengernek!
Szíveket nyerni,
világot venni,
minden halványnak 
harcot üzenni,
tengeren túl és
tengeren innen...

Előre mindig,
előre menni!
Árvízi hajós:
evezni bűnök,
nyomorok, könnyek
zavaros szennyén
életet mentve,
elmerülőknek
kereszt kegyelme
titkát jelentve.
És ha közönynek
hidege ér is
fagyos dermesztőn,
mégis lobogni,
mégis elégni
mennyei lánggal:
életet nyerőn,
életet vesztőn,
Pünkösdi szívet!

Pünkösdi szívet!
Felér az, Uram,
garmada kinccsel,
évek sorával.
Csak egyet kérek:
pirosan égő
pünkösdi szívet!

Négy szelek felől
törj elő, Lélek!
Túrmezei Erzsébet

Isten után szomjazom!

Ne kutassad szenvedésem,
Ne kérdezd, hogy mi bajom, 
Istenemhez vágyik szívem,
Őutána szomjazom.
Adhatjátok e világnak 
Minden kincsét énnekem,
Isten nélkül nem lesz boldog 
Soha az én életem.

Ó, mikor lesz az a boldog,
Üdvöt nyújtó, drága nap,
Amikor majd szemmel látom
Alkotómat, Uramat.
S mentve minden gyarlóságtól
Benne élek, üdvösen
És magasztos üdvköréből
Nem ragad el semmisem.

Ez a vágyam nemsokára
Teljesül majd, jól tudom,
Aki ezt a vágyat adta,
Enyhet is ád gazdagon.
Édes béke váltja majd fel
Földi létem napjait
S ez a szomjas puszta egykor
Édenkertté változik.
A Bárány Dicsérete, 17. ének.

Amiből kevés is elég   

Vár sok-sok tanya, város és falu,
öt világrész és messzi századok.
Jaj, minek erszény, tarisznya, saru,
minek két felsőruha, meg a bot?
Küldetés úton csak teher.
Kirendel Isten mindent, ami kell.

Lesz napról napra kenyerük, boruk,
de nincs itt maradandó városuk.

Kincset ki gyűjt: Már rabja a világnak.
- Mihelyt új sebek, szívek, célok várnak:

könnyedén lépve szedd a sátorfádat!

 Megtanultam 
(Fil 4, 11-13.)    

Kijártam ínség, bőség iskoláját.
Elégedett legyek: megtanultam.
Krisztus mindenkor erősít engem,
így mindenre van erőm - az Úrban.
Siklós József

Taníts meg élni igazán!

Megváltóm, Hozzád száll imám:
Taníts meg élni igazán!

Az élet legdrágább ajándék,
S én élni igazán szeretnék!
Nem úgy, amiként sokan élnek,
Dolgoznak, sírnak, nevetgélnek,
Vagy éltek Fáraók a trónon,
És szirének a szigetparton,
Kis eszkimók a jégrétegen,
Vagy ősatyánk az édenkertben.

Élni! Nem úgy, mint sokan élnek,
Kik a lelkükkel nem törődnek,
Járnak e létben gondtalanul.
Vagy összetörten, nyugtalanul,
Őrjöngnek, sírnak és gyűlölnek, 
Dimon-dánomban elmerülnek.
Naponta vermet ásnak másnak,
S ha beleesnek, kiabálnak.
Gyilkolnak szívvel, szájjal, tettel,
Nincs viszonyuk a szeretettel.
Nehéz keresztet raknak másra,
Ők nem vinnék, hogy más meglássa.
Szenvedni félnek, mint a tűztől,
De másokat nem óvnak ettől.
S míg békéről zengedez ajkuk
Csak félig van elásva kardjuk.
Port hintenek egymás szemébe
S vakon rohannak végzetükbe.

Élni! Mint a hithősök éltek!
Kik e világgal nem törődtek,
Könyörületes szívvel jártak,
Jutalmat senkitől sem vártak.
Szerettek szívvel-szájjal-tettel,
Nem sújtottak senkit kereszttel.
De ők viselték mások terhét,
Testvérré fogadták a szegényt.
Őket mindenki üldözte, gúnyolta,
Otthonuk volt a katakomba.
Kiket bántott fagy, jégeső, hó,
Kikre a világ nem volt méltó.

Élni! – Igazán! – búban, bajban,
Imádkozni a nagy viharban!
Szenvedni Krisztusért keresztet,
Vállalni börtönt, rabbilincset, 
Bemenni tüzes kemencébe,
Dobatni oroszlánok vermébe,
Ha kell, szenvedni hajótörést –
S így törjek az Igének rést.
És életemnek mártír vére
Legyen a szeretet pecsétje...
Ilyen életnek nagy az ára...
Így élni lelkem leghőbb vágya...

Megváltóm, hozzád száll imám:
Tanít meg élni igazán!
Dénes Ferenc

Gazdagok

Nincs bár ezüstünk, aranyunk,
Nem panaszoljuk, hiszen így jó:
Az Úrban gazdagok vagyunk,
S Vele „sokakat gazdagítók”.
Füle Lajos
(Szent ámulással c. kötetből, 42. old.)

Nem az a fontos

Fontoskodik a szív, az agy,
Miközben gyűjt vagy tékozol.
Nem az a fontos, hogy ki vagy,
Hanem, hogy kihez tartozol.
Füle Lajos
(Szent ámulással c. kötetből, 45. old.)

Szegény asszony fillérei

Szegény volt, özvegy volt s adott.
Példája arra int,
Hogy lám, két fillér néha több,
Mint sokezer forint.
Füle Lajos
(Szent ámulással c. kötetből, 45. old.)

A „karrier”

A „karrier”? – Hordozni itt
A kegyelem jó híreit.
Karrier ez s a legnagyobb:
Követ vagyok, tanú vagyok.
Füle Lajos
(Szent ámulással c. kötetből, 48. old.)

Akkor
(Lk 17,36)

Akkor késő lesz minden intelem,
Az illúziók szertefoszlanak:
Ketten lesznek a mezőn, s hirtelen
Eltűnik egyik, másik ott marad.
Füle Lajos
(Szent ámulással c. kötetből, 70. old.)

Értékrend

Nem múló értékrend kötöz,
Ezért káoszban is vigasz,
Hogy bár a világ változik,
De JÉZUS KRISZTUS UGYANAZ.
Füle Lajos
(Szent ámulással c. kötetből, 10. old.)

Általa és Ránézve

KRISZTUS nélkül sokmindent lehet tenni,
Aminek az értéke szinte semmi.
De nem veszendő értéket szerez itt,
Ki Általa és Ránézve cselekszik.
Füle Lajos
(Szent ámulással c. kötetből, 28. old.)

A holnap

A holnap félelmes titok, 
De hittel bátran rányitok,
S ajtón túl, ím, JÉZUS áll!
Így többé nem kell félni már.
Füle Lajos
(Szent ámulással c. kötetből, 28. old.)

Az elég határa

Köszönöm, hogy bölcsen kimérted,
URAM, határát az elégnek,
Hogy érzem e határt, s ma már nem
Hazugság, ha rámondom: Ámen.
Füle Lajos
(Szent ámulással c. kötetből, 29. old.)

Nyugtató

Én minden reggel nyugtatót szedek:
Bibliai „tabletta-verseket”.
S ha bevettem, már nyugodt is vagyok.
Hát semmi felől ne aggódjatok!
Füle Lajos
(Szent ámulással c. kötetből, 32. old.)

Közel az ÚR

Közel az ÚR, így hát
Nem vagyok magam,
Csak imádságnyi 
Távolságra van.
Füle Lajos
(Szent ámulással c. kötetből, 32. old.)

Így állunk

Így állunk a holnap előtt,
Hogy a Tiéd, s bármit, de jót hoz.
Adjál, URUNK, hitet, erőt
Az erőnkön-felülvalókhoz!
Füle Lajos
(Szent ámulással c. kötetből, 35. old.)

A hálából

A hálából élünk, ha élünk.
Hála nélkül mi más az élet:
Szakadéknyi mély hiányérzet,
Mibe az ember beleszédül.
Füle Lajos
(Szent ámulással c. kötetből, 38. old.)

Köszönd meg!

Köszönd meg, amit Isten ád!
Mit küszködnél másért hiába?
A vágyak alagútjai
Belevesznek az éjszakába.
Füle Lajos
(Szent ámulással c. kötetből, 38. old.)

Az elég titka

Az elég több a soknál
a szépségből,
a tehetségből,
a sikerből,
a szeretetből,
az élet ízeiből.

Sokan szeretnék ezt a többet,
mert a sok nem elég,
mert a sok kevés,
mert az elég mértéke más
és más a lényege.

Neked sok van már,
de nincs eleged.
Én ismerem az elég titkát
és megmondom neked:
Mid van, amit nem kaptál volna?
Milyen végtelen sokat kaptál
S mindaz meg is sokszorozódna,
ha érte szívből hálát adnál.
Tedd meg ha teheted!
Akkor… kinyílik fölötted az ég,
fény hull szívednek minden zegzugába
és – ez elég!
Füle Lajos 

Ne aggodalmaskodjál, 
Nézz Istenedre fel!
Ő felruház és táplál, 
Rád gondot Ő visel.
Dicső Király, 
Ég és föld Ura, 
Szívem Tied, 
Légy annak is Ura!
A hit hangjai, 549a. 

Atyám a mennyekben folyvást vigyáz rám, 
Vezérli hajócskám nappal s éjszakán. 
Megvéd a habok közt, akármily nagyok, 
Nem árt nékem semmi, mert Övé vagyok! 
Refrén:
Az Övé vagyok, gyermeke vagyok. 
Gondot visel rólam az Úr, mert Övé vagyok! 

2. S habár itt nyomorban kell is küzdenem, 
Velem van Megváltóm, Ő fogja kezem. 
Ne félj - így szól hozzám - tudom én bajod! 
Nem árt nyomor, ínség, mert Övé vagyok. Refr.

3. S ha néha ködfelhők öveznek körül, 
Szemem Őt nem látja, de szívem örül. 
Közellétét érzem, s hogy el nem hagyott, 
Velem van Ő mindig, mert Övé vagyok. Refr.

4. Én gyermeke lettem, Atyám Ő nékem. 
Megóvja gonosztól földi életem;
S ha bár a halálnak völgyén haladok, 
Tudom, mennybe visz fel, mert Övé vagyok. Refr. 
(A hit hangjai,53; BGyÉ. 287.)

Ki Istenének átad mindent, 
Bizalmát csak Belé veti, 
Azt folyton áldja, őrzi itt lent, 
Ínség, baj közt is élteti.
Ki mindent szent kezébe tett, 
Az nem fövényre épített.

A súlyos gondok mit használnak, 
A sóhaj és jajszó mit ér, 
Ha sebeink még jobban fájnak, 
S mindennap kínunk visszatér?
Így terhünk egyre súlyosabb, 
Ha lelkünk búnak helyet ad.

Csak légy egy kissé áldott csendben: 
Magadban békességre lelsz, 
Az Úr-rendelte  kegyelemben 
Örök, bölcs célnak megfelelsz!
Ki elválasztá életünk, 
Jól tudja, hogy mi kell nekünk.

Zengj hát az Úrnak, s járd az útat, 
Mit éppen néked Ő adott;
A mennyből gazdag áldást juttat, 
S majd Jézus ád szép, új napot! 
Ki Benne bízik és remél, 
Az mindörökké Véle él. 
(A hit hangjai,416; BGyÉ. 278.)

HAGYJAD a jó Istenre 
Minden te utadat!
Ha bánt szíved keserve, 
Ő néked nyugtot ad. 
Ki az eget hordozza, 
S oszlat felhőt, szelet:
Napját rád is felhozza, 
Atyád Ő és szeret. 

AZ ÚRRA bízzad dolgod, 
S könnyebbül a teher!
Ezer baj közt is boldog, 
Aki nem csügged el. 
Minek a gond, a bánat, 
Mit gyötröd lelkedet?
Őhozzá küldd imádat, 
S megnyered ügyedet!

A TE irgalmasságod 
Kísér, jó Istenem, 
Te jól tudod, jól látod, 
Hogy mi használ nekem.
Sorsomat úgy intézed, 
Amint Te akarod!
Bölcs a Te végezésed, 
Ha áld, ha sújt karod. 

UTAD van számtalan sok 
És csodás eszközöd;
Reánk is szent áldásod 
Bőséggel öntözöd. 
Művednek akadálya, 
Szünete nincs soha;
Úgy téssz, amint kívánja 
Gyermekeid java.

BÍZZÁL, bánatos lélek! 
Mit bánt a bú, a gond?
Él még, ki annyi vésznek 
Torkából már kivont. 
Sok bajodból kiment Ő, 
Szűnnek keserveid,
Rád még a jó Teremtő 
Víg napot is derít.

ŐBENNE vesd halálig 
Reményed horgonyát, 
S biztos révpartra szállít, 
Van Néki gondja rád. 
Bár késik a segítség, 
S gyakran nem lelsz vigaszt:
Eloszlik bú és kétség, 
Előbb, mint véled azt. 

Ő MEGCSELEKSZI végre 
Velünk azt, ami jó;
Ösvényünk erőssége 
Te vagy, Mindenható!
Nehéz itt földi pályánk, 
Könny lepi és tövis;
De örök pálma vár ránk, 
Utunk a mennybe visz. 
(A hit hangjai, 242; BGyÉ. 293.)

Lelkem, bízzad rá magad
Az Úr hatalmas kezére!
Téged soha el nem hagy,
Hidd el, bölcs a végezése!
Vesd szemed az Úrra hát:
Néki gondja van reád!

Nem háborog már szívem,
Mert enyém az Úr békéje,
Minden gondom rávetem,
Erre biztat szent Igéje.
Türelemre megtanít,
Csüggedésben bátorít.

Aggodalmam szűnik már,
Bármily nehéz is az élet,
Nem ér engem semmi kár,
Ő ad nékem békességet,
Jó Atyám gondot visel,
Nékem csupán bíznom kell!
J. J. Winckler (1670-1722) 
Baptista Gyülekezeti Énekeskönyv, 299.

Az Úr mondja, 
Hogy sok gondja
Gyermekének ne legyen;
Hogy fájdalmad, 
Aggodalmad
Őrá bízzad teljesen.

Békéd van, ha 
Csónakodba’
Jelen van az Őriző.
Őrá tekints,
És Benne higgy;
Ezt kívánja tőled Ő!

Hatalmával,
Sok csodával 
Hitre bíztat, lelkesít.
Ha megszólal:
Nyájas szóval
Háborgást lecsendesít.

Ha rád tör a
Sok-sok próba:
Támogat az égi kéz.
Majd meglátod,
Hogy Megváltód
Érted mindent jól intéz.

És ha bízva,
Néha sírva
Hordod Jézus igáját,
Majd az égben
Dicsőségbe
Látod fénylő orcáját.
J. D. Herrnschmidt (1675-1723) [német]
Baptista Gyülekezeti Énekeskönyv, 305.

Legyen-e az a gondunk,
Hogy mit együnk-igyunk,
S mi legyen majd holnap
A mi öltözetünk?
Hiszen ezt a pogányok 
Szokták így kérdeni,
Nekünk égi Atyánkra 
Kell föltekinteni!
Kar: 
Keresse hát országát
Buzgón lelkületünk
S a többit ő megadja
Dús mértékben nekünk!

Az ételnél a lélek
Mily sokkal becsesebb!
S a test is nem-e drágább,
Mint bármely öltözet?
Atyánktól jött a lélek
S formáltatik a test,
Mért búsulnánk azért hát,
Ami annál kevesb?! Kar…

Aki a liliomnak 
Ad oly kedves ruhát,
Gondot viselni tud az
Lelkem mindég reád.
Minek a bú, a bánat?
A gond hiába mind,
Atyánk ott a mennyekben
Tudja hiányaink! Kar.
Evangéliumi Karénekek, 184. ének.

Ne rettegj, akármi sújt téged! 
Isten gondol reád.
Szárnyai alatt van védelmed, 
Isten gondol reád.
Refrén:
Isten gondol reád, 
Minden napon, minden úton, 
Ő gondot visel reád, 
Isten gondol reád.

Nehéz a kereszted, fél szíved? 
Isten gondol reád.
Ha a nagy veszélyek rád törnek, 
Isten gondol reád. Refr.

Ne csüggedj el a nagy ínségben! 
Isten gondol reád.
Ő nyújthat segélyt, csak bízz Benne! 
Isten gondol reád. Refr.

Ha barátaid mind elhagynak, 
Isten gondol reád.
Nyugtalan szívednek békét ad, 
Isten gondol reád. Refr.
A hit hangjai, 556.

Isten hord karjain, ne csüggedj el; 
Védelme biztató, jöjj, ismerd fel!
Hatalmas karjain magához von, 
Nem árthat semmi sem, Ő oltalom. 
Refrén:
Kézen fog Isten és vigyáz reád, 
Szeret, mint gyermekét, hisz Ő Atyád; 
Hitben e szent tudat sziklaszilárd, 
Hűsége megmarad próbákon át.

Isten hord karjain magányodban, 
Meghallgat könnyező fohászodban. 
Ha a sok gond alatt megfáradt vagy, 
Felvidít hű Urad, bízd Rá magad! Refr.

Isten hord karjain ínségedben, 
Elmúló életed sok terhében,
Megáll az Ő szava, vissza nem tér, 
Fogadd be, benned is örökké él. Refr.
A hit hangjai, 308

Függelék.

Szorongás a pénz miatt

Uram, add, hogy a pénz szolgám legyen,
Nekem jó szolgálatot tegyen,
De soha nem uralkodjon rajtam!
Kérlek, Te segíts rajtam a bajban!

Add, hogy ne a pénzben bízzak!
Segítségül Téged hívlak,
Hogy te viselj gondot rám,
Mikor kiürül a bukszám. 

Aggódás fog el és bánat,
Látva, milyen magasak az árak.
Látva azt a kapzsiságot, 
Ami jellemzi a világot.

Az emberek úgy néznek egymásra,
Hogy egyik a másikban a hasznot látja.
Annak van sikere és értéke,
Aki gazdag, és sok a pénze.

A gazdagságot tisztelet övezi,
Sok haszonleső körülveszi.
Mint mondják, a pénznek nincs szaga,
A sokpénzűnek fontos a szava.

A pénzt a gazdag uralja,
Arra költi, amire akarja.
A pénz uralkodik a szegényen,
És sakkban tartja keményen.

De akin uralkodik a pénz, 
A többszörösen is szegény.
Vagy híjával van pénznek,
Vagy rabja, és telhetetlenséget érez.

Nem lehetünk a pénztől függetlenek,
De a pénzszeretet gyötrelmes lehet.
A pénz ne uralkodjék rajtunk,
Fejet csak az Úr előtt hajtsunk.

Jó, akinek a pénz a szolgája,
Mert sok mindenben kiszolgálja.
Leveszi válláról a terhet,
A megélhetés gondjától nem szenved.
N.V.Z.2011.10.18.

A pénzhez való viszony 

Az emberek pénzsóvárak,
Pénzhez kötődnek a vágyak.
Telhetetlen és kapzsi a világ,
A pénz uralkodik és motivál.

A pénz mozgatóerő.
Az emberből vágyat csal elő.
Vágyakat kelt és izgat.
A pénzszerzésbe az ember megizzad.

A pénz nagy csalétek,
Amin csapdába esik a lélek.
Pénzen bármit lehet kapni,
Mély befolyással lehet vele hatni.

A gazdagnak bármennyi a pénze,
Nincs annyija, hogy több ne kéne.
Ha sok van, még többre vágyik,
Akkor is, ha belőle ki sem látszik.

A szegény folyton vágyik a pénzre,
De neki a pénz csak futó vendége.
A szegény a gazdagra irigykedik,
Mert a pénz a gazdaghoz ragaszkodik.

A pénz nem csak értékhordozó eszköz.
A pénz veszélyes, ravasz, mint az ördög.
Uralomra vágyik, és ösztönöz,
Ha nem vigyázol, megkötöz.

A pénzt ne engedd közel a szívedhez,
Mint szolgádhoz, légy következetes.
A pénzzel ha vannak is terveid,
De vele szembe legyenek elveid.

Tarts tőle tisztes távolságot,
Szolgálód legyen, ne barátod.
Ha veszted, ne a szívedből szakadjon.
Úgy bánj vele, hogy jusson, és maradjon.
N.V.Z.2011.11.18.